Du er stensikkert død.
Så har du ikke brug for det her mere, vel?
Endelig -
- tilsmiler lykken mig.
Hvad har I fundet af mad?
Det er en vulkanø, Eders Majestæt.
Her gror ikke ret meget.
Hvor er Eustace?
Han er vist i færd med ikke at hjælpe os med at laste bådene.
Eustace?
Eustace!
Edmund, jeg har bange anelser.
Jeg skal nok finde ham.
Jeg går med.
Eustace!
En skat.
Problemer.
Eustace...
Nej!
Min fætter...
Det gør mig ondt.
Han var jo kun et barn.
Jeg skulle aldrig have ladt ham alene.
Hvad kan der være sket?
Her på øen? Hvad som helst. Og han var ikke den første.
Det er hertug Octesian.
Vi må finde hans...
...sværd.
Hvad var det?
Er det vulkanen?
Nej. Det er ikke nogen vulkan.
Alle mand på dæk!
Bueskytter, grib jeres våben!
Tag en, og send dem videre.
Indtag jeres pladser, -
- og afvent min ordre!
Hvad er det, den laver?
Fyr!
Den brækker masten!
Godt så.
Bliv på jeres pladser!
Fyr! - Fyr!
Tag den!
Edmund!
Ed!
Edmund!
Lucy! Lucy!
JEG ER EUSTACE
Det er bare løgn...
Han må være blevet fristet af skatten.
Alle ved da, at en drageskat er fortryllet.
Alle fra denne verden.
Kan han forvandles tilbage? - Ikke så vidt jeg ved.
Det bliver tante Alberta ikke glad for.
Du må undskylde det med hånden, gamle jas. Jeg forivrer mig så let.
Bådene er klar, herre.
Vi kan da ikke efterlade ham.
Vi kan ikke tage ham med om bord.
Drinian, du og de andre sejler tilbage.
Vi andre bliver her til i morgen -
- og finder ud af, hvad vi gør.
Men I har jo ingen forsyninger eller nogen mulighed -
- for at holde varmen.
Sagde du noget?
Jeg har aldrig set de stjernebilleder før.
Det har jeg heller ikke.
Vi er langt væk hjemmefra.
Som dreng forestillede jeg mig, at jeg ville sejle til verdens ende...
...og finde min far.
Det vil du måske også.
Jeg savner min mor.
Jeg savner også min.
Du skal nok få hende at se igen.
Hvordan kan du vide det?
Den slags er man bare nødt til at tro på.
Aslan vil hjælpe os.
Men Aslan kunne ikke forhindre, at hun blev taget.
Vi skal nok finde hende. Det lover jeg dig.
På en eller anden måde.
Svært ved at sove?
Så, så...
Alt er ikke så håbløst, som det synes.
Jeg skal nok sidde hos dig, hvis du vil have det, -
- og holde dig med selskab.
Du troede sikkert ikke på drager, da du stod op i morges.
Ja.
Hør her.
Ekstraordinære ting sker kun for ekstraordinære mennesker.
Måske er det et varsel om, -
- at der venter dig en ekstraordinær skæbne.
Noget større, end du kunne have forestillet dig.
Jeg kan godt fortælle om et par af mine eventyr -
- bare for at få tiden til at gå.
Tro det, eller lad være, men du er ikke den første drage, jeg har mødt.
For mange år siden, flere, end jeg vil stå ved, -
- sejlede jeg med en flok pirater.
Og da mødte jeg en drage, der var meget mere bidsk end dig.
Lucy.
Lucy, vågn op.
Se!
Den blå stjerne!
Alle sammen!
Hvad sker der?
Vågn op, alle sammen!
Det er den blå stjerne!
Vågn op, gamle jas.
Ro!
Seje åretag, drenge.
Ro!
Vinden har lagt sig.
Hvordan skal vi nu komme til Ramandus Ø?
Jeg tror, der er noget, der ikke ønsker, vi skal nå frem.
Ro!
Hold rytmen!
Jeg er så sulten, at jeg kunne æde den drage.
Bare rolig, Eustace. De skal forbi mig først.
Forsigtig!
Hvis ikke vi ser land inden aften, kan de godt finde på at spise dragen.
Hvad var det, vi stødte på?
Eustace, du er genial!
Fremad!
Vi kan ikke være sikre på, at de andre hertuger nåede Ramandus Ø.
Du fik os hertil!
Hvad var det, jeg sagde, Eustace? Ekstraordinært!
Ekstraordinært!
Mad.
Vent.
Hertug Revilian.
Hertug Mavramorn.
Hertug Argoz.
Han trækker vejret.
Det gør de også.
De er blevet fortryllet.
Det er maden!
Det er stenkniven.
Dette er Aslans bord.
Deres sværd.
Læg dem på bordet.
Det var seks.
Der mangler stadig ét.
Se!
Rejsende fra Narnia, -
- velkommen.
Rejs jer.
Er I ikke sultne?
Hvem er du?
Jeg er Liliandil, Ramandus datter.
Jeg vil vise jer vej.
Er du en stjerne?
Du er meget smuk.
Hvis det er distraherende, kan jeg ændre skikkelse.
Nej!
Værsgo.
Maden er til jer.
Der er nok til alle, som er velkomne ved Aslans bord.
Altid.
Bare tag for jer.
Vent...
Hvad er der sket med dem?
Staklerne var halvt fra forstanden, da de nåede hertil.
De truede hinanden med vold.
Vold er forbudt ved Aslans bord.
Derfor blev de lagt til at sove.
Vil de nogensinde vågne igen?
Når alt er bragt i orden.
Kom, -
- tiden er knap.
Har troldmanden Coriakin fortalt jer om Mørkets Ø?
Ja.
Inden længe vil ondskaben være umulig at standse.
Vi skulle kunne hæve trolddommen ved at lægge de syv sværd på Aslans bord.
Det er sandt.
Men vi har kun fundet seks.
Ved du, hvor det syvende er?
Derinde.
Det vil kræve stort mod.
Der er ingen tid at spilde.
Jeg håber, vi mødes igen.
Farvel.
Hvad tror I, der er derinde?
Vores værste mareridt.
Vores inderste ønsker.
Ren ondskab.
Tavros, lås våbenkammeret op.
Javel.
Bueskytter, gør jer klar.
Javel, hr. Kaptajn.
Tænd lanternerne.
Vi må ruste os.
Når jeg bliver stor, vil jeg være præcis ligesom dig.
Når du bliver stor...
...skal du være, præcis som du er.
Hvis ikke vi overlever, hvad det her så end er...
...skal du vide, at du er som en bror for mig, Ed.
I lige måde.
Du gav dit sværd fra dig.
Det var ikke retteligt mit.
Brug det her.
Men det er...
Peter ville ønske, du fik det.
Så er det nu, min ven.
Stridens time er inde.
Nej, Eustace!
Stands!
Stop, Eustace!
Jeg accepterer ikke kapitulation.
En ædel kriger lader sig ikke kue af frygt.
Se på mig! Se på mig, når jeg taler til dig.
Jeg er en mus.
Du, du er en drage.
Dit skind er som en brynje, og du spyr ild.
Kom, lad os gå skæbnen i møde.
Uanset hvad der sker her, -
- har hver og en af jer gjort jer fortjent til jeres plads -
- i "Morgenvandrerens" besætning.
Sammen har vi rejst langt.
Sammen har vi trodset modgang.
Sammen kan vi gøre det igen.
Det er ikke nu, vi skal lade frygten friste os.
Stå fast. Overgiv jer aldrig.
Vores verden, -
- vores Narnia afhænger deraf.
Tænk på de stakler, vi er her for at redde.
Tænk på Aslan.
Tænk på Narnia.
For Narnia!
Helaine!
Jeg kan intet se.
Tågen er alt for tæt.
Du har skuffet mig dybt.
Hvis du virkelig er min søn, så opfør dig som en konge.
Edmund, kom med mig.
Bliv min konge.
Jeg vil lade dig herske.
Forsvind.
Du er død.
Du vil aldrig kunne slå mig ihjel.
Jeg vil altid leve i dit sind, dit lille fjols.
Nej!
Edmund.
Alt i orden?
Ja.
Hold jer væk!
Hvem der?
Vi er ikke bange for dig.
Og jeg frygter ikke jer!
Hold jer væk!
Vi går ingen steder.
I kan ikke besejre mig.
Caspian.
Caspian, hans sværd.
Hertug Rhoop!
I ejer ikke mig!
Sænk jeres våben.
Lad os få ham om bord i en fart.
Hjælp ham op.
Rolig, Eders Nåde.
Slip mig, dæmon!
Nej, Eders Nåde.
Vi gør jer ikke fortræd.
Jeg er jeres konge, Caspian.
Caspian?
Herre?
I skulle ikke være kommet hertil. Der findes ingen vej væk.
Skynd jer.
Vend om, før det er for sent!
Vi har jo sværdet.
Vend skibet, Drinian.
Javel, Eders Majestæt.
Tænk ikke!
Lad den ikke fornemme jeres frygt, -
- for da vil den tage frygtens form.
Åh nej...
Edmund, hvad tænkte du på?
Det må I undskylde.
Se!
Hvad er det?
Det er for sent. For sent!
Den er under skibet!
Gael!
Kom her!
Løb!
Svigt mig nu ikke. Ingen frygt. Ingen flugt.
Hold stand!
For Narnia!
Tag den og den!
Hold fast, Eustace!
Vig bort, uhyre!
Nej! Sværdet!
Eustace!
Nej, kom tilbage!
Vi er dødsens! Dødsens!
Vend skibet!
Stop ham!
Alle mand -
- til årerne!
Dobbelt tempo!
Aslan, kom og hjælp os.
Ro!
Læg alle kræfter i!
Ro!
Gael! Kom her!
Du bliver her, indtil nogen henter dig, okay?
Ed!
Vi vædrer søslangen og knuser den mod klipperne.
Læg roret bagbord. Jeg holder bæstet foran stævnen.
Pas på!
Ro! Kom så, ro!
Prøv, om du kan dræbe mig!
Jeg er lige her!
Nej! - Edmund!
Bueskytter, -
- hold jer klar.
Jeg er her endnu!
Hold godt fast!
Væk!
Vi kan godt besejre den.
Vi må lokke den tættere på.
Alle mand på hoveddækket!
Gør harpunerne klar!
Alle mand skal herop!
Klar?
Javel!
Nu!
Træk dens hoved ned!
Træk til!
Edmund...
Hvad er det, du vil bevise?
At du er et mandfolk?
Edmund!
Gør det nu!
Det kan jeg gøre dig til.
Jeg kan gøre dig til min konge.
Bare tag min hånd.
Bare giv efter.
Gør det!
Kom så!
Nej!
Trolddommen...
Den bliver hævet.
Edmund!
Caspian!
Se!
Narniere! Narniere!
Mor!
Helaine!
Rhins!
Gael!
Mor!
Jeg elsker dig, mor.
Lad os få dem om bord. Gør plads på dækket.
Vi klarede det.
Det vidste jeg, vi ville.
Men vi klarede det ikke alene.
Mener du...?
Jeg er hernede, Lucy!
Herovre!
Lucy, jeg er nede i vandet!
Eustace!
Jeg er en dreng igen.
Jeg er en dreng!
Eustace! Jeg ser, -
- du har fået stækket vingerne.
Hvor hav og himmel mødes
Hvor bølgerne forsødes
Vandet er sødt.
Det er sødt!
Se! Se!
Aslans land.
Vi må være nær ved det.
Nu er vi jo kommet så langt.
Hvordan føltes det, da Aslan forvandlede dig tilbage?
Uanset hvad jeg gjorde, kunne jeg ikke gøre det selv.
Så kom han hen mod mig.
Det gjorde ondt, men på en god måde.
Som når man trækker en torn ud af foden.
Det var slet ikke så slemt at være en drage.
Jeg var vist bedre til at være drage end til at være dreng.
Undskyld, jeg var sådan et pjok.
Det er helt i orden.
Du var ret god som drage.
Kære venner, så er vi ankommet.
Aslan.
Velkommen, børn. I har klaret det flot.
Virkelig flot.
I har rejst langt, og nu er jeres rejse forbi.
Er det her dit land?
Nej, mit land ligger hinsides.
Er min far i dit land?
Det må du selv finde ud af, min søn.
Men du skal vide, at hvis du fortsætter, -
- vender du aldrig tilbage.
Skal du ikke af sted? - Min far ville næppe...
...være særlig stolt, hvis jeg forsagede det, han døde for.
Jeg har været alt for optaget af det, jeg blev frarøvet, -
- i stedet for det, jeg blev givet.
Jeg blev givet et kongerige.
Et folk.
Jeg lover at blive en bedre konge.
Det er du allerede.
Børn.
Jeg tror, det er på tide, vi tager hjem, Lu.
Jeg troede, du elskede at være her.
Det gør jeg også.
Men jeg elsker også vores hjem og vores familie.
De har brug for os.
Eders Eminence...
Så længe jeg kan huske, har jeg drømt om at se jeres land.
Jeg har oplevet mangen et eventyr i denne verden, -
- men intet har dæmpet den længsel.
Jeg ved godt, jeg næppe er værdig, -
- men med jeres tilladelse vil jeg lægge sværdet fra mig -
- til gengæld for den glæde at se jeres land med mine egne øjne.
Mit land er skabt til ædle hjerter som dit, -
- hvor små deres bærere end måtte være.
Eders Majestæt.
Ingen er mere værdig.
Jamen... - Det er sandt.
Må jeg?
Tja, så lad gå for denne...
Farvel, Lucy.
Du skal ikke græde.
Jeg forstår det ikke.
Får jeg dig aldrig at se igen? Aldrig nogensinde?
Du er vel nok en mageløs gåde og en sand helt.
Det har været mig en ære at kæmpe sammen med så tapper en kriger -
- og så stor en ven.
Det her får jeg ikke brug for.
Det bliver vores sidste besøg, ikke?
Jo.
I er blevet voksne, min kære.
Ligesom Peter og Susan.
Vil du besøge os i vores verden?
Jeg vil altid holde øje med jer.
Hvordan?
I jeres verden har jeg et andet navn.
I må lære mig at kende under det navn.
Det var derfor, I blev bragt til Narnia.
For ved at lære mig at kende et stykke tid her, -
- vil I bedre kunne kende mig dér.
Vil vi mødes igen?
Ja, kære barn. En skønne dag.
I er det tætteste, jeg har på en familie.
Det gælder også dig, Eustace.
Tak.
Får jeg lov at komme tilbage?
Narnia kan få brug for dig igen.
Eustace?
Eustace!
Hvad laver du deroppe?
Jill Pole -
- er kommet på besøg.
Vi talte ofte om Narnia i de følgende dage.
Og da mine slægtninge rejste, da krigen var forbi...
... savnede jeg dem af hele mit hjerte...
... som jeg ved, at alle i Narnia vil savne dem...
... til tidernes ende.
MORGENVANDRERENS REJSE
[Danish]